‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫עצרו, אחיות! ברוכות הבאות.‬
‫בברכה הזאת מברכים אורחות.‬
‫זימנת אותנו הנה כנגד רצוננו, זלדה ספלמן.‬
‫אכן, גריילה. זימנתי אתכן הנה‬ ‫לטובת כל המכשפות.‬
‫אתן בסכנה לבדכן.‬
‫כולנו בסכנה. חבורה של פגנים צברה כוח.‬
‫הביבר שלהם כולל גורגונה ואת האל הגדול פאן.‬
‫הם מתכננים להרוג את כולנו.‬
‫אני מריחה חולשה.‬
‫אני מריחה פחד.‬
‫איש לא מזמן את פסטה...‬
‫ונותר בחיים!‬
‫עצרו!‬
‫מספיק!‬
‫אין סיבה שנילחם זו בזו.‬
‫זה מה שגברים עושים.‬
‫אבל אנחנו נשים, לא כן?‬
‫מכשפות.‬
‫איננו מוגבלות ללחימה בלבד, לא?‬
‫כן.‬
‫בהחלט.‬
‫יש לנו אויב משותף, ‬ ‫ועומדת בפנינו בחירה פשוטה:‬
‫להתאחד, או למות.‬
‫את מכירה אותי, גריילה.‬ ‫את יודעת מהן עמדותיי.‬
‫בבקשה, ‬
‫הקשיבו לדבריי.‬
‫האם יש לך ג'ין?‬
‫כמובן.‬
‫סברינה, הביאי לאורחות שלנו מזון ומשקה.‬
‫וכיסאות.‬
‫בקשי מפרודנס ומניקולס לעזור לך.‬
‫ומצאי את דודה הילדה. היא צריכה להיות פה.‬
‫אילו היית מוכרחה לבחור...‬
‫כן.‬ ‫-היית בוחרת במשפחת מאנסטר או במשפחת אדמס?‬
‫אוי...‬
‫בחרי בקפידה.‬ ‫-כן.‬
‫זה חשוב.‬ ‫-אני יודעת.‬
‫אז... זו החלטה שנויה במחלוקת.‬
‫אוי, לא.‬
‫אבל...‬
‫משפחת מאנסטר.‬
‫תשובה שגויה, מתברר.‬ ‫-וואו.‬
‫הטלוויזיה חולקת עליי.‬
‫מה...‬
‫הילדה!‬
‫מה יש, אהובי?‬
‫אני...‬
‫לא חשבתי שאומר זאת, ‬
‫אבל ייתכן שצפיתי ביותר מדי סרטי אימה.‬
‫בסדר. אם כך, אולי נעשה חזרה על השיר שלנו‬ ‫לאודישן ל "סוויני טוד" בשבוע הבא?‬
‫ "היי, מר טי?"‬
‫רעיון מצוין, גברת לאבט.‬
‫יש לי המון רעיונות טובים. בוא.‬
‫המסדר שלך תמיד גירש את בנות מיננו.‬
‫במשך מאות שנים נאלצנו לשרוד לבד בשממה.‬
‫מדוע שנצטרף אליכם עכשיו?‬
‫מספרינו הידלדלו.‬
‫הקסם שלנו כמעט ולא קיים.‬
‫אנחנו זקוקים לכוחכן, זו האמת.‬
‫אבל אם תעזרו לנו, זה יוכל להיות ביתכן.‬
‫נוכל להקים יחד מסדר חדש.‬
‫יש חוכמה בדבריה.‬
‫מוטב שנעמוד יחד מול העתיד לבוא.‬
‫ומה בדבר אדון האופל?‬
‫הוא ברח. אך הוא עדיין לכוד בכלא בשר ודם, ‬ ‫למיטב ידיעתנו.‬
‫כוחו מוגבל.‬
‫אם נסכים לעזור, מה תרצי מאיתנו?‬
‫עמדו איתנו מול הפגנים. הם אמרו שיבואו‬ ‫בעוד שלושה ימים, אבל אין ערובה לכך.‬
‫פסטה, תוכלי להרעיל את האדמה מסביב לאקדמיה‬
‫כך שמחלה תכלה את גופו של כל פגני שייגע בה.‬
‫כן, אני יכולה לעשות זאת בקלות.‬
‫איפה נישן?‬
‫הבאתי את הבית שלי.‬
‫בכנסייה המחוללת.‬
‫סברינה, אנא הכיני את הכנסייה‬ ‫עבור האורחות שלנו.‬
‫פרודנס וניקולס יעזרו לך.‬
‫בטח.‬
‫מהן החדשות מהבור?‬
‫יש זכר לאדון האופל הנמלט?‬ ‫-חיפשנו ברחבי תשעת המדורים, גברתי, ‬
‫ולא מצאנו את אדון האופל.‬
‫אבל הגיעה מתנה עבורך.‬
‫- חושב עלייך -‬
‫מה זה, הוד רוממותך?‬
‫בובת פטיש שאדם נתן לי.‬
‫עליי להודות, אני...‬
‫אני אוהבת אותה.‬
‫בגן עדן?‬
‫לא אדם הזה.‬
‫אדם של מארי וורדוול.‬
‫האמת שחיבבתי אותו למדיי.‬
‫ואז לוציפר שחט אותו‬ ‫כדי להוכיח שלעולם לא יחוס עליי.‬
‫אדון האופל שלח את המתנה הזאת.‬
‫איום לא מוסווה‬
‫שהוא עומד לנקום בי כי...‬
‫הדחתי אותו מכסאו וכלאתי אותו.‬
‫ארוז את חפציי.‬
‫עליי לעזוב את הגיהינום ללא דיחוי‬ ‫ולבקש מקלט במקום אחר, ‬
‫לפני שהוא יצליח להיפרד מבלאקווד.‬
‫היי. מה שלומך, סברינה?‬
‫בסדר, ניק. מה איתך?‬
‫שלומי טוב, כן.‬
‫לא חשבתי שנתראה מהר כל כך.‬
‫אנחנו לומדים באותו בית ספר‬ ‫וחברים באותו מסדר, אז...‬
‫מה קורה איתכם, זוג יונים?‬ ‫למה אתם לא מתנשקים ומחזיקים ידיים?‬
‫אנחנו בהפסקה.‬ ‫-נפרדנו.‬
‫אז עכשיו אתם רק...‬
‫חברים.‬
‫כן.‬
‫חברים.‬
‫אני הולך להביא עוד כריות ושמיכות‬ ‫למכשפות הפרא.‬
‫כן, ניקי. תעשה את זה.‬
‫סברינה, ‬
‫את חושפת את הצד האנושי שלך.‬
‫שברון לב לא מחמיא למכשפות.‬
‫ניק זרק אותי לפני פחות משעתיים, פרודנס.‬ ‫מותר לי להיות עצובה.‬
‫אני יכולה להעלים את הכאב שלך‬
‫בעזרת כישוף ניתוק.‬
‫זה כישוף פשוט מאוד.‬
‫צריך רק שני נרות עם פתיל משותף, ‬
‫וכל קשר רגשי שיש לך עם ניקולס‬ ‫יישרף כלא היה.‬
‫ואם זה רק זמני, ובסוף נחזור להיות זוג?‬
‫זה מה שאת רוצה?‬
‫למה?‬
‫בחייך, סברינה, תגידי לי בכנות, ‬
‫את וניק הייתם זוג טוב אי פעם?‬
‫שלא תטעי, כולנו אהבנו את הדרמה, ‬
‫אבל לא התאמתם זה לזה מהרגע הראשון.‬
‫תגידי לי, ‬
‫ניקולס הודה לך אי פעם?‬
‫על מה?‬
‫על שהצלת את חייו‬
‫ועזרת לו להיגמל.‬
‫לא.‬
‫ובכל זאת, את רוצה לחזור אליו.‬
‫חשבתי שדווקא לך יהיה יותר כבוד עצמי.‬
‫מצטערת, פרודנס, ‬ ‫אני לא צריכה ממך עצות רומנטיות.‬
‫לאן את הולכת?‬
‫לחפש את ניקולס?‬
‫לא. אני הולכת להציל את החברים שלי‬
‫ולהתרחק קצת מהמקום הזה.‬
‫גבירותיי, אחיות שטניות, ‬ ‫אם יותר לי להפריע לכן לרגע.‬
‫התבקשתי לרשום את הפרטים של כולכן.‬
‫ראשית, גריילה מן ההרים.‬
‫אימא יחידנית ל... כמה "בחורי יול" יש לך?‬
‫שלושה-עשר עד כה, ועוד אחד בדרך.‬
‫בשעה טובה.‬
‫ואיפה הם כרגע?‬
‫הם סביבך, מכשף.‬
‫כן.‬
‫נעבור לסיקרקס.‬
‫אני רק מוודא, את מכשפת ים?‬
‫לא, מכשפת נהר.‬
‫סליחה.‬
‫ומה היכולות שלך?‬
‫אני יכולה להטביע אותך ברגע זה.‬
‫כמובן.‬
‫כפי שזלדה אמרה, ‬ ‫תעזרי לנו מאוד בקרב מול הפגנים.‬
‫כולכן תעזרו.‬
‫איפה הייתם? אתם נראים...‬
‫היינו בבוץ. איפה את היית?‬ ‫-הסתובבתי.‬
‫המצב קצת מטורף.‬
‫שחקני הבייסבול הפכו לחזירים.‬ ‫-מה?‬
‫הארווי ובילי וקארל הלכו לקרנבל.‬
‫ואישה אחת, מכשפה...‬
‫קירקה.‬
‫הפכה את בילי וקארל ומרטין ואריק לחזירים.‬
‫הם באסם של תיאו.‬
‫ורובין הוא אחד מהם.‬
‫רגע. רובין, אתה פגני?‬
‫אני נודד איתם.‬
‫אם אתה נודד עם הפגנים, ‬ ‫למה אתה כאן עם תיאו והארווי, ולא איתם?‬
‫הם מתכננים טבח, ואני לא מוכן להשתתף בו.‬
‫ידעתי פעם את טעם האהבה, ‬ ‫ואני רוצה להרגיש ככה שוב.‬
‫אני מרגיש ככה שוב, ‬
‫ואני לא רוצה מה שהם רוצים. כבר לא.‬ ‫-ומה הם רוצים?‬
‫הם...‬
‫אנחנו באנו לגרינדייל‬ ‫כדי להקים לתחייה את האלים הפגנים, ‬
‫וראשית את האל הקדום ביותר, האיש הירוק.‬
‫למה שנאמין לך?‬
‫רובין לא היה חייב לספר לנו כלום.‬ ‫הוא מנסה לעזור.‬
‫אני...‬
‫אני מפקיד את עצמי בידייך.‬
‫אני כבר לא יכול לחזור לפגנים, ‬ ‫כי סיפרתי לכם הכול.‬
‫איך נעצור אותם?‬
‫מה? חבר'ה, מה יש?‬
‫האיש הירוק יקום לתחייה‬ ‫רק אם יקריבו לו בתול או בתולה.‬
‫ולכן רובין התקרב אליי‬
‫ומהפנטת הנחשים התקרבה להארווי, ‬
‫כדי להשגיח עלינו, ‬
‫כי אנחנו...‬
‫כולנו...‬
‫בתולים.‬
‫חוץ מרוז, ‬
‫וזו אחת הסיבות שהם הפכו אותה לפסל אבן.‬
‫וגם כי היכולת שלה איימה עליהם.‬
‫זה סיוט. ומתי בדיוק הוא אמור לקום לתחייה?‬
‫כשראשו של האיש הירוק יגרד את השחקים‬ ‫והפרי הבשל ייפול מזרועותיו.‬
‫אז יש לנו זמן למנוע את זה ולהציל את רוז?‬
‫כך את טוענת, סברינה, אבל איך?‬ ‫אין לך כוחות.‬
‫אולי אני אוכל לעזור.‬
‫מה הוא עושה כאן?‬
‫קאליבן, אם באת בגלל האתגר השלישי...‬ ‫-באתי להציע לך הצעה, ‬
‫הרחק מחצר הגיהינום.‬
‫אם תשקלי את ההצעה שלי, מלכתי, ‬ ‫אעזור לחברה שלך בתמורה.‬
‫מניין לך איך הופכים אבן לבשר ודם?‬
‫אני עשוי מחמר.‬
‫נכון. שכחתי.‬
‫יש לחש שיהפוך אותה שוב לבשר ודם.‬ ‫שמו לחש פיגמליון.‬
‫אתה יודע אותו?‬ ‫-לא בעל פה. אצטרך למצוא אותו.‬
‫אם תבואי איתי, ‬ ‫אוכל לפרוש בפנייך את ההצעה שלי.‬
‫סברינה, אם הוא יכול לרפא את רוז...‬ ‫-בסדר.‬
‫בוא נלך.‬
‫כדאי שאלך.‬
‫כדאי שנלך.‬
‫אבל נבוא אחר כך. בסדר, הארווי?‬
‫הארווי.‬
‫אבא.‬
‫תיכנס. ארוחת הערב מוכנה.‬
‫אני לא רעב.‬
‫הארווי, תיכנס הביתה. אני לא אוכל לבד.‬
‫תתקלח.‬
‫אתה נראה זוועה.‬
‫"חיים על חוף הים, מר טוד, לכך אשתוקק‬
‫חיים על חוף הים, מר טוד‬ ‫אני בטוחה שתאהב את זה‬
‫אתה ואני, מר טי, נגור לבד‬
‫בבית שיהיה כמעט שלנו, על חוף הים‬
‫כל מה שתגידי‬ ‫-זה יהיה נפלא‬
‫הים יהיה על סף דלתנו, נאכל כל יום הרינג‬
‫שישחה היישר אל צלחתנו ממצר ברינג‬
‫וכל לילה במיטה, אחרי שנאכל דג מלוח‬
‫אוריד ממך את נעלי הבית‬ ‫-זה הכול?‬
‫על חוף הים"‬
‫מחוצף.‬
‫הדגים יקפצו להם ‬
‫על חוף הים‬ ‫-כל מה שתגידי‬
‫תחשוב כמה נעים יהיה לנו מתחת ל..."‬
‫מה?‬
‫הילדה?‬
‫בסדר. ד"ר סי...‬
‫לא, תתרחקי ממני!‬
‫אל תתקרבי אליי!‬
‫בסדר.‬
‫זה בסדר, אהובי.‬
‫זאת רק אני.‬
‫זאת אני.‬
‫אולי נשב לרגע?‬
‫בוא איתי, ואסביר לך הכול.‬
‫בבקשה.‬
‫למה קוראים לו "לחש פיגמליון"?‬
‫את לא מכירה את המיתוס של פיגמליון?‬
‫הוא היה פסל.‬
‫הוא פיסל אישה משנהב.‬
‫פיגמליון התאהב בפסל, ‬
‫ורצה להפיח בו חיים.‬
‫הוא העלה מנחה לאלים‬
‫והבטיח שיוותר‬ ‫על אהבתו הגדולה ביותר: הפיסול.‬
‫בתמורה, כשפיגמליון נישק את דמות האישה, ‬
‫היא הפכה לבשר ודם.‬
‫זה יפהפה.‬
‫למה את בוכה?‬ ‫-אתה לא תבין.‬
‫ואנחנו צריכים למצוא את הלחש.‬
‫כן, ולדבר על ההצעה שהבטחת שתשקלי.‬
‫אנחנו יכולים להתחרות זה בזה בחיפוש‬ ‫אחר השלישי מבין סמלי המלוכה הטמאים, ‬
‫מטבעות הכסף של יהודה, ‬
‫או...‬
‫לחפש אותם יחד.‬
‫אז מי יזכה בכס המלכות?‬ ‫-שנינו.‬
‫נוכל לאחד כוחות ולשלוט בגיהינום יחד.‬
‫לאחד כוחות?‬
‫להתחתן.‬
‫להתחתן?‬
‫נראה לי שאנחנו רוצים דברים שונים, קאליבן.‬ ‫-את בטוחה?‬
‫לגמרי, ולו רק כי אני לא רוצה להפוך‬ ‫את כדה"א למדור העשירי של הגיהינום.‬
‫ואם אוותר על זה?‬ ‫-זה משא ומתן?‬
‫גם אם כן, אני לא מתחתנת איתך, קאליבן.‬
‫א', הרגע נפרדתי מהחבר שלי...‬ ‫-אז תציעי לי הצעה נגדית.‬
‫ואתן לך את הלחש שמצאתי.‬
‫זה לחש פיגמליון?‬
‫מה תיתני לי תמורתו?‬
‫כדי להציל את החברה שלך ולייצב את הממלכות?‬
‫השיחה הזאת רצינית?‬
‫מלכה חייבת לדעת להתפשר.‬
‫טוב, כפי שהצעת, לא נתקרב לכדור הארץ, ‬
‫ולא נשעבד אף אחד.‬
‫אז מה נעשה?‬ ‫-נשנה את הגיהינום הקיים, נשפר אותו, ‬
‫אולי נשתף פעולה עם גן עדן.‬ ‫-לשתף פעולה עם גן עדן? נראה לך שהם יסכימו?‬
‫קאליבן, למה אתה רוצה להיות מלך?‬
‫מאותה סיבה שאת רוצה להיות מלכה. כוח.‬
‫תצטרך להסכים לכמה דברים בכתב.‬
‫ושיהיה ברור, ‬ ‫איחוד הכוחות שלנו יהיה פוליטי, לא רומנטי.‬
‫בשרי?‬ ‫-לא בשרי. לא!‬
‫אבל אם נפרדת מהחבר שלך...‬ ‫-אולי נתפייס.‬
‫אולי עדיף שנמשיך את הדיון הזה‬ ‫אחרי שנרפא את החברה שלך.‬
‫ייתכן שעד אז ליבך יתרכך.‬
‫לילית, מה את עושה כאן, בשם גן עדן? מה קרה?‬
‫את יודעת היטב מה קרה.‬
‫לוציפר חופשי.‬
‫אינך חושבת שהוא ינקום בנו?‬
‫אדון האופל לא ניחן באופי סלחני.‬
‫הוא כבר שלח לי איום. אני מבקשת מקלט.‬
‫צר לי, אבל אנחנו עסוקים בהתגוננות‬ ‫מפני חבורה של פגנים מעורערים בנפשם.‬
‫אני יכולה לעזור לכם.‬ ‫-את?‬
‫אי אפשר לסמוך עלייך.‬
‫אבל אתם מוכרחים להעניק לי מקלט.‬
‫אתם סוגדים לי.‬
‫ובמה זה הועיל לנו?‬
‫לא.‬
‫מצאי מקום מסתור אחר.‬
‫אתם...‬
‫חבורה של עלובי נפש.‬
‫תולים בצלים כדי להרחיק מכם את אדון האופל.‬
‫לא.‬
‫לא אישאר כאן.‬
‫במה יועילו לי מכשפות נגד חרון אפו?‬
‫לא.‬
‫מה שדרוש לי הוא נוצרייה טובה.‬
‫אוי, לא. הארווי!‬
‫רוז נשברה.‬
‫אני לא יודע מה קרה.‬
‫הלכתי לרבע שעה, ‬ ‫וכשחזרתי מצאתי אותה במצב הזה.‬
‫קאליבן, זה אומר שהיא...‬
‫מתה? לא, צריך להרכיב אותה בחזרה, זה הכול.‬
‫היא נשברה להמון חלקים.‬
‫נאסוף אותם ונרכיב את דמותה מחדש.‬
‫נוודא ששום חלק לא חסר.‬
‫נזדקק לדבק מיוחד. אכין אותו ואחזור מייד.‬
‫אני שונאת את זה.‬
‫נמאס לי מזה שכולכם בסכנה בגללי.‬
‫הפעם זו לא אשמתך, ברינה.‬
‫לא הכרחת את הפגנים לצוד בתולים.‬
‫נכון.‬
‫אז אתה ורוז מעולם לא...‬
‫לא.‬
‫התכוונו לעשות את זה, ברור.‬
‫אבל...?‬
‫אבל...‬
‫הקרנבל הגיע העירה.‬
‫ואז הכול התחיל להשתבש.‬
‫גם אני וניק לא שכבנו.‬
‫באמת?‬
‫את מכשפה מגניבה והוא מכשף מגניב.‬ ‫הנחתי ש...‬
‫לא.‬
‫הוא עשה סקס המון פעמים, ‬
‫אבל לא איתי.‬
‫נפרדנו...‬
‫מוקדם יותר היום.‬
‫מה? למה?‬
‫הרבה סיבות.‬
‫לא יודעת.‬
‫אולי הוא פשוט לא היה הבחור המתאים.‬
‫זה כישוף, כישוף פגני.‬
‫קללה, ליתר דיוק.‬ ‫ואי אפשר להסיר אותה. ניסיתי הכול.‬
‫ניסיתי כל שיקוי, כל מרקחת, כל לחש עלום.‬
‫הקללה חזקה מדי.‬
‫מה זה אומר?‬
‫נראה לי שאני...‬
‫עומדת למות.‬
‫לא, הילדה. זה...‬
‫לא אניח לזה לקרות.‬
‫אני...‬ ‫-יקירי, מוטב שתקבל זאת.‬
‫לעולם לא אקבל זאת!‬
‫הילדה ספלמן, תקשיבי לי טוב-טוב.‬
‫יהיו לנו חיים ארוכים יחד.‬
‫חיים פשוטים בכפר‬ ‫עם אח בוערת וספרים ותה והכול, ‬
‫כל מה שרצית אי פעם, כי זה מה שמגיע לך.‬
‫אני רוצה רק לחיות איתך חיים שקטים.‬
‫אני מתקשר לזלדה.‬ ‫-תפסיק, בבקשה.‬
‫אי אפשר...‬
‫לעזור לי.‬
‫ואני לא רוצה להכביד‬ ‫על זלדה ועל המסדר. לא ככה.‬
‫באתי לכאן כי רציתי שנבלה יחד לפני ש...‬
‫נוכל לעשות את זה?‬
‫כמובן.‬
‫כן, אם זה...‬
‫אם זה מה שאת באמת רוצה.‬
‫רק תגידי לי אם אני יכול לעשות משהו‬ ‫כדי להקל עלייך.‬
‫אתה אוצר.‬
‫טוב, האמת היא‬ ‫שאני משתוקקת למשהו מלבד זבובים.‬
‫בריברדייל יש דיינר‬ ‫שמגישים בו את ההמבורגרים הכי עסיסיים בעולם‬
‫ואת המילקשייקים הכי סמיכים.‬ ‫גם שלך נהדרים, כמובן.‬
‫כמובן.‬
‫אלך לשם מייד.‬
‫בונדייה, גראן מאט האדיר, ‬
‫אנו משתחווים בפני הפובואה של בורא עולם‬
‫ומבקשים ממך הגנה.‬
‫שמע את הפרייה שלנו לגינן.‬
‫אנו נכנעים לרוחות אבותינו‬ ‫ולכוח האלוהי שבקרבנו.‬
‫זה מספיק בהחלט.‬
‫מה משמעות הדבר הזה?‬
‫טאנפרי, אין לך שום סיבה לפחד.‬
‫אני רק מראה לאחיותיי את תורת הוודו העתיקה.‬
‫זו לא הסיבה שאת כאן.‬
‫ביקשתי מממבו מארי ללמד אותנו ריקוד הגנה.‬
‫אם כך, פרודנס, אוכל לדבר איתך?‬
‫ביחידות.‬
‫כן, האחות ספלמן.‬
‫אני לא מאמינה שדווקא את, עוזרת הוראה, ‬ ‫תופפת בשעה שהזרה הזאת...‬
‫ממבו מארי היא לא זרה.‬ ‫אמברוז ואני פגשנו אותה בניו אורלינס.‬
‫היא עזרה לי למצוא את אבי.‬
‫אני לא מבינה. מדוע היא ענתה לקריאתנו?‬
‫אני הזמנתי את ממבו מארי.‬
‫בלי קשר לזימון.‬
‫היא הגיעה במקביל למכשפות הפרא, ‬
‫אבל היא לא אחת מהן.‬
‫אנחנו בעיצומו של קרב על חיינו‬ ‫נגד הפגנים והמפלצות שלהם.‬
‫כן, ואם ברצוננו לשרוד, עלינו להסתגל.‬
‫ראיתי את הקסם שלה בפעולה.‬
‫היא לא שואבת את כוחה מאדון האופל, ‬ ‫אלא ממקור אחר. ואם נוכל לגלות מהו...‬
‫בכל תולדות כנסיית הלילה, ‬ ‫שום זרה מעולם לא הורשתה להוביל טקס.‬
‫אני מבינה.‬
‫הזמנת את מכשפות הפרא‬ ‫כי הן לא מאיימות על מעמדך.‬
‫אבל משום שהזמנתי כוהנת אחת‬ ‫שניחנה ביכולת ובסמכות לעזור לנו, ‬
‫את חוששת שהיא תאיים על מעמדך בכנסייה.‬
‫פרודנס, היא קתולית, בשם השטן!‬
‫צר לי שהטקס שלי הפחיד אותך.‬
‫אני רואה שאת חוששת מפני הבלתי נודע.‬
‫מה קאלמה וו, ‬
‫אני מזמנת אך ורק רוחות‬ ‫שאני מכירה ובוטחת בהן.‬
‫ובאשר אליי...‬
‫אולי אם תכירי אותי טוב יותר, ‬
‫לא איראה לך מפחידה כל כך.‬
‫אני ממבו מארי לה פלר, ‬
‫כוהנת וודו מהמעלה הרביעית.‬
‫אני רואה את המט-טט שלך.‬
‫היא יפהפייה.‬
‫רבת עוצמה.‬
‫אני רואה שאת ואני דומות יותר‬ ‫מכפי שאת מבינה.‬
‫אמת, פרודנס הזמינה אותי, ‬
‫אבל חיכיתי להזמנה שלה כל חיי.‬
‫את מבינה...‬
‫המט-טט שלי אמרה לי לפני זמן רב‬ ‫שמשהו קרב ובא, ‬
‫משהו קדום מאוד ומרושע מאוד, ‬
‫ושאם אוכל לאזור אומץ, ‬
‫ייתכן שאסייע להביס את הדבר הזה.‬
‫אבל, כמובן, ‬
‫לא אישאר במקום שבו איני רצויה.‬
‫חכי!‬
‫ממבו מארי.‬
‫אני מודה, ‬
‫אני חשדנית מעט כלפי אנשים חדשים.‬
‫אבל אני רואה שברצונך לעזור, ‬
‫ואיני בעמדה לסרב לך.‬
‫אז הישארי, בבקשה, ‬
‫כאורחתנו הנכבדת.‬
‫הכוהנת הגדולה זלדה ספלמן, ‬
‫אני מקבלת את ההזמנה שלך.‬
‫אלה כל החלקים?‬
‫כן. בדקנו בכל מקום.‬
‫מה עושים עכשיו? מדביקים אותה בחזרה?‬
‫לחש פיגמליון יתחזק‬ ‫במקום שבו נישקת לראשונה את אהובתך.‬
‫אתה זוכר את המקום?‬
‫כן, ברור. בבית הספר, בנשף יום האהבה.‬
‫זה קרוב לכאן?‬
‫אז ניקח אותה לשם. בזהירות.‬
‫נמרח את הדבק, ואז תישא את תפילתך.‬
‫אולי נעשה את זה בשתי נגלות.‬
‫נעזור לך לסחוב אותה.‬
‫בבקשה, תן לנו לעזור.‬
‫תן לי לעזור.‬
‫שלום.‬
‫יש כאן מישהו?‬
‫לך. החנות סגורה.‬
‫- חופשת טרנטולה -‬
‫- סאות'סייד -‬
‫בשלט כתוב שאתם פתוחים.‬
‫ואני רוצה ארוחת ערב. אני רעב.‬
‫גם אני רעבה.‬
‫בוא לחדר האחורי.‬
‫בסדר.‬
‫היי, בעצם שיניתי את...‬
‫כשהיא תקום לתחייה, ‬
‫היא לא תהיה מצולקת, נכון?‬
‫לא.‬ ‫-זאת הקלה.‬
‫מה קורה עכשיו?‬
‫תטיל את הלחש. אבל ראשית תתפלל.‬
‫למי?‬
‫אפרודיטה או ארוס.‬
‫מה אציע להם?‬
‫את אהבתך לרוזלינד.‬
‫ותר עליה, והיא תשוב להיות בשר ודם.‬
‫לוותר עליה? מה פתאום?‬
‫אפרודיטה היא אלת האהבה.‬
‫היא תעניק לך את מבוקשך, ‬ ‫אבל תדרוש את שאהבה נפשך: רוזלינד.‬
‫הישבע שתזנח את אהבתך האמיתית, ‬
‫ואז, כדי להשלים את הלחש, ‬
‫נשק אותה, ‬
‫והיא תשוב להיות בשר ודם.‬
‫אבל אם תפר את שבועתך, ‬
‫אם תנשק אותה שוב, ‬
‫היא תהפוך שוב לאבן, ‬ ‫וכך תישאר עד סוף הימים.‬
‫רגע, לא! הארווי...‬ ‫אני בטוחה שהוא יכול להציע משהו אחר.‬
‫לא.‬
‫זהו המחיר.‬
‫אהבה...‬
‫תמורת חיים.‬
‫אעשה את זה.‬
‫אמור את המילים הללו לאפרודיטה, ‬ ‫ואז נשק אותה.‬
‫רוז...‬
‫אם את שומעת אותי...‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫בבקשה, תביני שלא הייתה לי ברירה.‬
‫"אפרודיטה יפת התואר, אלת הטוב והטוהר, ‬
‫דמות אבן בפנייך אנו מציבים, ‬
‫הפיחי בה שוב רוח חיים.‬
‫אתן לך כל מה שתבקשי, ‬
‫הריני מעניק לך את שאהבה נפשי."‬
‫כלום לא קרה!‬
‫קאליבן?‬
‫ההצעה שלו נדחתה.‬
‫מה זה אומר? למה?‬ ‫-אתה לא באמת אוהב אותה.‬
‫קשקוש!‬
‫אפרודיטה תקבל רק את אהבתך האמיתית.‬
‫מתברר שזו לא רוזלינד.‬ ‫אתה אוהב משהו אחר או מישהי אחרת.‬
‫תסתום את הפה!‬
‫מה אתה יודע?! אתה והלחש הדפוק שלך!‬
‫מניין לנו שזה בכלל אמיתי?‬ ‫-למה שאשקר?‬
‫הארווי, קאליבן, די!‬ ‫-אם תכה אותי שוב, בן תמותה, ‬
‫אגרוס את כל עצמותייך לאבק.‬
‫מספיק!‬ ‫-תגיד להם את מה שאמרת לי.‬
‫אני צריך לדפוק לך מכות.‬ ‫-הארווי!‬
‫בבקשה, תירגע.‬
‫מה אתה רוצה לומר לנו, רובין?‬
‫בקרב הפגנים יש מכשפה בשם קירקה.‬ ‫היא זו שהפכה את החברים שלכם לחזירים.‬
‫יש לה קסמי שינוי צורה חזקים.‬
‫היא יכולה לרפא את החברה שלכם.‬
‫אם רצית לזכות באמוננו, ‬ ‫למה אתה מספר לנו את זה רק עכשיו?‬
‫לא, זה מסוכן מדי.‬
‫הכוח של קירקה טמון בידיה. אם היא תיגע בך, ‬
‫היא תוכל להפוך אותך לכל יצור שראתה.‬
‫ובלי קסם, לא תוכלי לעמוד מולה.‬
‫נכון, אין לי כוחות קסם.‬
‫אבל אני יודעת איפה להשיג קסם.‬
‫כן?‬
‫מי זה?‬
‫מי שם?‬
‫מארי, זה אני.‬
‫אדם?‬
‫אדם.‬
‫מארי.‬
‫חששתי שהגרוע מכול קרה.‬
‫חשבתי שאתה מת.‬
‫לא, יקירתי. אני כאן.‬
‫אבל...‬
‫מארי, מישהו רע רודף אחריי, מישהו מסוכן, ‬
‫ואני צריך שתחביאי אותי.‬
‫איפה היית? מי רודף אחריך?‬
‫אין זמן להסברים!‬
‫עלייך להחביא אותי בעזרת טוב הלב שלך.‬
‫רק טוב ליבך יכול להגן עליי‬ ‫מפני הסכנה הקרבה.‬
‫בבקשה, אני נתון לחסדך.‬
‫אם את אוהבת אותי, עזרי לי.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫כמובן.‬
‫אעזור לך.‬
‫הסיקי את האש והעניקי לנו אור...‬
‫פרודנס, ראית את אמברוז?‬ ‫אנחנו זקוקים לעזרתו.‬
‫נראה לי שהוא...‬
‫וואו, זה לא לקח הרבה זמן.‬
‫כנראה צדקתי.‬
‫בקשר למה, ניק?‬
‫בקשר אלייך...‬
‫והידיד שלך.‬
‫ידעתי את זה בליל הקרנבל.‬ ‫-קאליבן עוזר לי להציל את רוז.‬
‫זה בסדר, ספלמן. את לא צריכה לשקר לי.‬
‫לשקר לך?‬
‫מעולם לא שיקרתי לך בקשר לכלום, ניק.‬
‫בניגוד אלייך. אתה שיקרת לי כל הזמן, ‬ ‫כשלא היית עסוק בבגידות.‬
‫יש משהו בדבריה, ניקי.‬
‫ואני מצטערת, ‬
‫אני באמת מצטערת על מה שעברת.‬
‫כולם על פני אדמות‬ ‫חייבים לך חוב שאי אפשר להחזיר לעולם, ‬
‫אבל אתה לא קדוש מעונה ואתה לא תמים.‬
‫ושלא תעז לזלזל בי שוב, ‬
‫אחרת לעולם לא נהיה חברים.‬
‫סברינה.‬ ‫-לא מעניין אותי.‬
‫תאמין או לא, מעסיקים אותי דברים‬ ‫חשובים יותר מהדרמה ומהאנוכיות שלך.‬
‫הילדה?‬
‫לא, הילדה.‬
‫חדשות טובות...‬
‫ד"ר סי.‬
‫אני כבר לא גוססת.‬
‫מתברר ש...‬
‫רק הייתי זקוקה לקצת דם.‬
‫וזה עורר בי תשוקה אדירה.‬
‫מה?‬
‫יש בתוכי המון ביצים, ‬
‫והן מחכות להפריה.‬
‫אתה לא מפחד ממני, נכון?‬
‫את עדיין מאוהבת בו.‬
‫או שזו רק תשוקה?‬ ‫-תפרוש בשיא, קאליבן.‬
‫אמברוז, אתה כאן?‬
‫או שמא את אוהבת את בן התמותה?‬ ‫-סליחה?‬
‫הוא אוהב אותך.‬ ‫-לא נכון.‬
‫בסדר, יודע מה?‬
‫אין לי כוח לנהל איתך את השיחה הזאת כרגע.‬
‫החיים שלך תמיד נראים ככה הרחק מהגיהינום?‬ ‫-קוראים לזה ריבוי-משימות, קאליבן.‬
‫אני בטוחה שגם אתה לא כזה אצילי.‬
‫צלצלת, דודנית?‬ ‫-כן.‬
‫אני זקוקה לעזרתך. קאליבן, נתראה אחר כך.‬
‫ביי.‬
‫כרצונך.‬
‫אני רואה שכבר חזרת לעניינים.‬
‫אני מתעלמת מזה, דרך אגב.‬
‫וחשבתי על המכשפות שזימנו, אמברוז, ‬ ‫ועל מעגל האבנים שלך, ‬
‫והגיע הזמן שנצא למתקפה.‬
‫למה?‬
‫חייבים לרפא את רוז ואת דורקס בהקדם האפשרי, ‬ ‫לפני שמצבן יהיה בלתי הפיך.‬
‫כרגע, הפגנים לא מודעים לקיומן‬ ‫של מכשפות הפרא. זה מעניק לנו יתרון.‬
‫איך אני יכולה לעזור לך, אבי?‬
‫וורדוול הטובה, שמי האב בראון.‬
‫אני מבקר בבתיהם של נוצרים טובים‬ ‫כדי להזהיר אותם.‬
‫האם ביתך הוא בית נוצרי טוב?‬
‫אני מקווה שכן, אבי.‬
‫להזהיר אותם?‬
‫הרוע נמצא בקרבנו.‬
‫השטן הגיע לגרינדייל.‬
‫השטן?‬
‫כן, גם אני הרגשתי בנוכחותו סביבי.‬
‫קרו דברים רבים שאיני מסוגלת להסביר.‬
‫אבל יש כאן אופל, בכך אני בטוחה.‬
‫אמת, וורדוול הטובה.‬
‫אבל השטן אינו פועל לבד. יש לו בני ברית.‬
‫בני ברית?‬
‫כוונתך ל...‬
‫מכשפות?‬
‫כן, מכשפות. יש מכשפות בגרינדייל.‬
‫ייתכן שאת אפילו מכירה כמה מהן.‬
‫מי?‬
‫סברינה ספלמן ובנות משפחתה.‬
‫הן מכשפות.‬
‫הן מבקשות להשמיד אותך, לטמא אותך.‬
‫אמרי לי, מארי, ‬
‫האם את חלשה?‬
‫האם תניחי לשטן לשלוט בך?‬ ‫-לא, לעולם לא!‬
‫אינך מרגישה אותו, אישה?‬
‫כלום אינך יודעת שהשטן נמצא בביתך?‬
‫הוא תמרן אותך והופיע בפנייך בתחפושת!‬ ‫-איזו תחפושת?‬
‫הוא יכול ללבוש כל דמות שירצה, מארי.‬
‫חבר, תלמיד...‬
‫אולי מאהב שנטש אותך?‬
‫אדם.‬
‫הייתי בטוחה שהוא מת, אבל...‬
‫הוא כאן.‬
‫השטן.‬
‫שם.‬
‫בבקשה.‬
‫בבקשה, עזור לי.‬
‫האם רשותך נתונה לי, וורדוול הטובה?‬
‫כן.‬
‫התכונן, שטן.‬
‫התכונן לפגוש יריב שקול!‬
‫חשוף את עצמך, נוכל!‬
‫לא.‬
‫אני מציעה לך לברוח.‬
‫יפה מאוד, לילית.‬
‫דרושה לנו פרטיות עבור השלב הבא.‬
‫טקס ההפרדה.‬
‫בואי!‬
‫המנהלת ספלמן.‬ ‫-זלדה...‬
‫עזרי לי, בבקשה.‬ ‫-הילדה?‬
‫אחותי, איפה את?‬
‫הוא מת.‬
‫הוא מת, ואני הרגתי אותו.‬
‫מי? על מה את מדברת?‬
‫בואי לחנות של ד"ר סי.‬
‫ותביאי רובה, בבקשה.‬
‫הילדי...‬
‫היי, מכשפות, ‬
‫מי רוצה יין?‬
‫תני לי!‬
‫"איש זקן הגיע על סוס, כך אנחנו מספרים‬
‫ואנחנו יודעים‬
‫והכרישים יאכלו את גופו‬ ‫והשטן ייקח את נשמתו"‬
‫אחיות!‬
‫דודתי זלדה רוצה שנחכה לפגנים, ‬
‫אבל אני אומרת שאנחנו חזקות!‬
‫אני אומרת שנצא ונילחם בהם!‬
‫מי רוצה לכסח כמה פגנים?‬
‫זכרו, נמקד את האנרגיות שלנו בסברינה.‬
‫האבנים שסביבנו יקרינו את האנרגיות‬ ‫על הבובה שלה.‬
‫פרודנס תתזמן אותנו.‬
‫- קרנבל -‬
‫בסדר, סיילם.‬
‫נמצא את קירקה ונסתלק מכאן.‬
‫אנחנו מעניקות לך את כוחה של...‬
‫פסטה!‬
‫אנחנו מעניקות לך את כוחה של...‬ ‫-סיקרקס!‬
‫אנחנו מעניקות לך את בחורי היול של...‬
‫גריילה!‬
‫מאיפה צצת?‬
‫תפסתי אותה. תעשו את זה עכשיו!‬
‫שחררו אותי, כופרים!‬
‫רק אחרי שתתקני את מה שאת ושאר הפגנים‬ ‫עשיתם לחברות שלנו.‬
‫ראשית תהפכי את רוז ואת דורקס‬ ‫בחזרה לבשר ודם.‬
‫גם אילו יכולתי, הייתי מסרבת!‬
‫את מומחית בשינוי צורה. זה מה שאת עושה.‬
‫אם את מסרבת, ‬ ‫אני מניח שאנחנו זקוקים רק לידיים שלך.‬
‫אמברוז צודק, קירקה.‬ ‫אפשר לעשות את זה בדרך הקלה...‬
‫ואפשר לעשות את זה בדרך האלימה.‬
‫ניקח את הידיים שלך כדי להציל את חברותינו.‬
‫אם תתקפי אותנו, נכרות אותך כמו עץ.‬
‫אני...‬
‫נכנעת.‬
‫הנערות שהפכו לפסלים דוממים‬
‫ישובו כעת אל עולם החיים.‬
‫אחותי!‬
‫רוז!‬
‫את בסדר?‬
‫אחותי!‬
‫ומה עכשיו, בוגד?‬
‫עכשיו...‬
‫תהפכי את החזירים‬
‫בחזרה לספורטאים.‬
‫רגע, מה הוא אמר?‬
‫תחזירי את כולם לצורתם הקודמת.‬
‫קרקוסה ונגאינה יהרגו אותך על הבגידה הזאת.‬
‫פשוט תעשי את זה, קירקה.‬
‫ברוכים השבים, בנים.‬
‫זה מה שהולך לקרות:‬
‫אני אוביל אתכם אל מחוץ לאקדמיה, ‬
‫ואז תלכו איש-איש לביתו, ‬
‫ולא תזכרו שום דבר‬ ‫ממה שקרה ביומיים האחרונים.‬
‫מובן?‬
‫יופי.‬
‫בואו איתי.‬
‫הילדה?‬
‫מה זה, בשם השטן?‬
‫זה ד"ר סי.‬
‫הילדה, זאת את?‬
‫הילדי.‬
‫מה קרה?‬
‫הפגנים עשו את זה.‬
‫מה? הם הפכו אותך לאשת עכביש?‬
‫בגלל זה את חייבת לירות בי.‬
‫הילדה, אל תדברי שטויות. מובן שלא אירה בך.‬
‫בבקשה.‬
‫זו הדרך היחידה.‬
‫את יודעת...‬
‫סבורתני שאת צודקת, אחותי.‬
‫קירקה בצינוק, ‬ ‫והבנים חזרו הביתה ושכחו הכול.‬
‫זה ניצחון. לא ניצחון ענק, ובכל זאת ניצחון.‬
‫טוב שהצטרפת למועדון הפחד, אחי.‬
‫טוב להיות כאן.‬
‫חשבתי שאיבדתי אותך.‬
‫לעולם לא, רוזלינד.‬
‫לעולם לא תאבדי אותי.‬
‫אני מבטיח.‬
‫סברינה.‬ ‫-ניק.‬
‫אני מצטער.‬
‫גם אני.‬
‫על מה?‬
‫שאלה טובה.‬
‫חברים?‬
‫מט-טט היא רוח שומרת המשגיחה עלינו‬
‫מרגע לידתנו.‬
‫לכולנו יש מט-טט.‬
‫אפילו לי וליהודה?‬
‫כן, שרי!‬
‫כי כל אדם ראוי להשגחה של מט-טט...‬
‫ולהגנה.‬
‫היה גאוני מצידך להביא את מארי לאקדמיה.‬
‫הזמנתי אותה, אמברוז, ‬ ‫אבל היא באה מסיבותיה שלה.‬
‫עד שנגלה מהן, ‬ ‫אני רוצה שהיא תלמד אותנו את דרכיה, ‬
‫אפילו את יהודה ויהודית.‬
‫אולי היא תצליח לרפא אותם‬ ‫משטיפת המוח שעברו.‬
‫אני מקווה שאת צודקת, פרודנס.‬
‫השמן הוא ענבר אפור.‬
‫המים...‬
‫הם מימיו של הנהר סטיקס.‬
‫מים ושמן.‬
‫טקס ההפרדה פשוט למדיי.‬
‫כמו להפריד חלמון מחלבון.‬
‫אבל מומלץ ששני הצדדים יישנו‬ ‫במהלך הטקס, אדון האופל.‬
‫האב בלאקווד.‬
‫שדה.‬
‫איפה אני?‬
‫מה זה?‬
‫אתה באמבטיה מלאה במים ושמן.‬
‫לוציפר ישן, ‬ ‫ועלינו לדבר במהירות על כמה דברים.‬
‫למה שארצה לדבר איתך?‬
‫עלינו...‬
‫לעשות מעשה שיבטיח ששנינו נישאר בחיים‬
‫אחרי שאפריד אותך מאדון האופל.‬
‫אחרת שנינו נמות מוות נורא.‬
‫איזה מעשה?‬
‫מעשה שאתה...‬
‫מכיר באופן אינטימי.‬
‫דוקטור סרברוס המסכן.‬
‫חבל שלא ידעתי מה קרה לדודה הילדה.‬
‫הייתי מביאה אותה לקירקה, ‬
‫ולא היית נאלצת...‬
‫להרוג אותה.‬ ‫-כן, טוב...‬
‫אולי מוטב שנתחיל לדבר שוב, סברינה.‬
‫נחזור להיות משפחה.‬
‫התגעגעתי אלייך.‬
‫ואם תחושת הבטן שלי נכונה, ורובן נכונות, ‬ ‫כשהילדה תקום מבור קין, ‬
‫היא תהיה עצמה שוב, ולא העכבישה המפלצתית‬ ‫שיריתי בה בחנות הספרים.‬
‫מתי היא תתעורר, לדעתך?‬
‫בקרוב מאוד, להערכתי.‬
‫למעשה, אני הולכת לחכות בטרקלין.‬
‫והערב...‬
‫כל המשפחה תשב לאכול יחד.‬
‫כל הכבוד לשניכם.‬
‫וברגע שדודתכם הילדה תשוב אלינו, ‬
‫נחזור לאקדמיה ונתכונן לקרב הצפוי לנו.‬
‫- ניק -‬
‫לא, סיילם. אני חייבת לעשות את זה לטובתי.‬
‫פרודנס אמרה לי לחרוט את שמי‬ ‫ואת שמו של ניק על שני נרות.‬
‫ואז עליי לשרוף את הפתיל, ‬ ‫וכל הרגשות שלי אליו ייעלמו כלא היו.‬
‫הקשר בינינו יינתק.‬
‫- סברינה -‬
‫כן, ברור שניק. אלא מי?‬
‫הארווי?‬
‫לא. כלומר...‬
‫תמיד אוהב את הארווי, ‬ ‫אבל לא נראה לי שאני עדיין...‬
‫אני לא רוצה לפגוע ברוז.‬
‫וגם לא בהארווי.‬
‫רק ליתר ביטחון...‬
‫- הארווי -‬
‫סוף כל סוף!‬
‫הילדה.‬
‫מכשפות, כולן.‬
‫מכשפות.‬ ‫-לילית?‬
‫זה בשביל אדם.‬